Postřehy cestovatelů o cestování v Číně

2. září 2002 - 11:14:10. Jestli vyjde čas a peníze, docela rád bych se do Číny podíval. Můžu mít proto pár dotazů? Na kolik třeba vyjdou vlakové jízdenky? (Aspoň orientačně, kolik stojí 100 km cesty nebo tak něco). Jak je tam draho? Můžu se stravovat tam, nebo mám mít batoh plný jídla? A co cesta Transsibiřskou? Je to v pohodě? Kolují o tom dost rozporuplné zprávy, jaké máte zkušenosti Vy? . Za všechny info, které mi pošlete, Vám moc děkuju. A jestli víte něco důležitého, co bych měl vědět, tak mi to prosím prozraďte také.

S pozdravem Honza Prokš, příležitostný cestovatel

jan.proks@seznam.cz

18. září 2002 - 00:30:00

Jízdenky na vlak po Číně jsou už za stejnou cenu pro Číňany a pro cizince, veksl se už nevyplácí, banky mají už realistický kurz. Vemte si jen dolary, na nějaké euro, natož libry, absolutně kašlou.

Jinak cesta z Pekingu do Sianu, použijete-li hard seat, což má k pohodlí velmi daleko, protože se taky může sedět na podlaze, přijde na pár dolarů.

V roce 1998 jsme soukromě pobývali pouze 30 dnů v Číně. Projeli jsme ji od pákistánských hranic až do Pekingu. Osvědčilo se nám kupování jízdenek na vlak ve velkých městech podle napsaného čínského textu, který jsme stvořili podle anglického průvodce kde byly otázky anglické a k tomu čínské znaky. Bylo to velmi složité se domluvit anglicky s nějakým mladým Číňanem. Velmi se nám osvědčilo koupení jízdního řádu na vlak. Pak jsme se rychleji orientovali. V autobusech chtějí po zahraničních turistech za jízdenky nekřesťanské peníze a vždy to zdůvodňují, že navýšení je na pojistku. Teprve až v Lanzhou nás napadlo nám ukázat cestovní pojištění, které má asi každý student a učitel jede-li do zahraničí. Stojí 150 Kč na rok, je to Gener. pojišťovny a zařizuje to GTS. Dnes na naši cestu nad množstvím fotek jen vzpomínáme. 18.11.2000, 19:12 miroslav.krc@vabo.cz

1993. Do Číny jsme jeli vlakem přes Rusko, Mongolsko a zpátky přes Kazachstán a Rusko. Jestli pojedete taky vlakem, tak se připravte na to, že to trvá týden. (Ale zase se toho víc vidí). V Číně je nejlevnější dopravní prostředek vlak, ale pozor! Na všechno mají Číňani dvojí ceny, pro cizince a pro našince. To není rozdíl pár korun, nebo juanů, ale můžete vysolit klidně dvakrát až desetkrát víc. Pokud na to budete chtít vyzrát, nechte si kupovat jízdenky a ostatní věci (vstupenky) od Číňanů. U jízdenek na vlak to fungovalo spolehlivě, u vstupenek se střídavými úspěchy.

Pokud budete chtít navštívit Tibet, tak to hlavně nikomu neříkejte, ale zároveň se připravte na to, že vás zelenáči, tedy policajti, taky můžou vrátit. Pokud to nechcete riskovat, jeďte do Golmudu a kupte si jízdenku na autobus do Lhasy (za cizineckou cenu, jinak vás v autobusu vyrazí) a můžete ject. Tím ale Tibet moc nepoznáte.

My jsme jeli přes Chengdu a než jsme dorazili do Lhasy, tak nám to trvalo 14 dní (stopem), jinak to ani nejde, ale někdy po nás chtěli prachy. Někdy nás ovšem řidiči náklaďáku pohostili. Na této trase zapomenete na všechno, co jenom trochu připomíná silnice a když bude po lijácích, tak se můžete (musíte) taky třeba klidně brodit řekou. Tibet za to ovšem stojí

Občas jsme museli utíkat před zelenáčema, občas jsme policajtům slibovali, že se zítra určitě vrátíme zpátky, až nás 400 km před Lhasou dostali a museli jsme platit 18 dolarů pokuty a hybaj do nejbližšího otevřeného města pro cizince, kterým byla naštěstí Lhasa. Lhasa je pro cizince otevřená, ale cesty do ní ne.

Na čínských hranicích se při odjezdu připravte na to, že se platí za odbavení, pokud ale budete trochu škemrat, můžou vám poplatek odpustit, jak se nám povedlo, ale taky je můžete pěkně rozčílit, jak se povedlo jiným.

Na spoustě map není železnice z Urumči do Kazachstánu, ale opravdu tam je, hraniční přechod je Alasanko-Družba. Pokud pojedete vlakem přímo, tak se pěkně prohnete, za přejezd hranice se platí docela dost, lepší je dojít na čínskou celnici pěšky a počkat, až někdo pojede do Kazachstánu a s ním se svézt.

Ještě k penězům. V Číně jsou dvoje a cizinci by měli používat cizinecký. Byla by to ovšem od vás blbost, protože ve velkých městech (ne na venkově, a v Tibetu vůbec ne, mimo Lhasy) vám je rádi smění a v mnohem lepším kursu, veksláci. fucik@post.cz, září 1993﻿